Я гледай ти, какво става тук?
Черните неща изглеждат доста злобни.
Смърдят като ония, които се навъртат в нашата държава.
Не бива да позволяваме на принц Коуен да си мърси ръцете.
Да се погрижим ние.
Млъквай, Сейшу! Малка змия такава! Откога ни водиш ти?
Заболя, господарю Гакукин!
Астарот!
Феникс!
Семейството от Агарес…
Повече няма да се колебая!
Нима това, което се разпростира пред очите ни
не е светът, в който заедно живеем?
МАГИ Кралство на магия
Раните ще стават все по-дълбоки,
ако няма никой до теб.
Затова в бурята, която нараняваше,
избрах да те хвана за ръка.
В сълзите от небето,
пролети от хиляди добри сърца,
оглеждат се двама.
Нашите мечти не могат да изчезнат!
Макар понякога да се сбогувахме, не можем да забравим.
Не се страхувай повече!
Продължавай да вървиш! Давам ти силата,
която именно за теб открих.
Светлината се ражда, за да хвърля сенки.
Остави я да те поведе напред към бъдещето!
Повече няма да се колебая!
Нима това, което се разпростира пред очите ни
не е светът, в който живеем заедно?
Двадесет и втора нощ: "Това, което искаш да защитиш"
Какви са тези типове?
Невероятно! - Не съм виждал нещо подобно преди.
Но не е за първи път…
В Балбад виждахме хора да се превръщат в гиганти.
Но тези четиримата са напълно различно нещо.
И аз не вярвам, че са същите като тези от Балбад.
Те привличат Рукх.
Дали са от семейството на онзи човек?
Мой братко и крал, простете ми.
Сам пожелах да взема авангарда, а понесох ужасни загуби.
Принц Коуен?
Излекувай го, Феникс.
Принц Коха!
Благодаря ви! Благодаря ви!
Всички оцелели да се оттеглят!
Вземете и тези, които още могат да вървят!
Кан Мейхо. Назначавам те за командир.
Вървете при отряда в планините.
Да, господарю. - Съберете ранените на едно място.
Аз ще поема отговорност за тях.
Този човек е Рен Коуен от империята Ко…
Балбад в момента се управлява от човек на име Рен Коуен.
Той е агресивен и иска целия континент за себе си.
Чувал съм, че този човек
иска да продължи на запад, използвайки Балбад като база.
Кой си ти?
Али Баба Салуджа, принц от кралство Балбад.
Аладин? - Какво значи това?
Чух, че са избили кралското семейство след бунтовете…
Аз пък чух, че благодарение на Съюза на Седемте морета
принцовете успели да избягат, защитени от Синдрия.
Значи този се контролира от Синдрия, а?
Значи сме врагове!
Али Баба! - Всичко е наред, Аладин.
Не мога да си позволя да обърна гръб точно на този човек.
Дойдох да се бия тук,
за да защитя третия принц на империята Ко, принц Рен Коха.
Какво?!
Али Баба, откога…
Значи това било! Имал е намерение само да ни помага!
Този тип… - Най-вероятно е блъф.
В този случай истината няма значение.
Той се разкри пред всички ни.
Ако господарят го признае,
няма да можем да го пипнем и с пръст.
Искаш да изглеждаме равни, нали?
За доброто на страната, която загуби.
Благодаря ти. Хубаво е, че си дошъл на помощ на Коха.
И смее да използва принц Коха така!
Че даже накара принц Коуен да му благодари!
Много смело е това дребното.
Защо му се чудиш?
Самоизтъква се, но е подготвен, че може и да бъде унижен.
Али Баба…
Пак ли идват насам, по дяволите?
Черният Рукх се подчинява само на мен.
Ако се включа в този черен вихър,
ще мога да получа още повече сила.
Унищожи кралете гои!
На запад, на изток!
Унищожи ги всичките!
Очаквах да изпрати и към нас…
Трябва да бягате, господарке Шехерезада!
Не. Ще използвам остатъка от силите си, за да ви помогна.
Значи ще участваме и ние.
Вие? Ами раните ви?
Супер сме! - Забравихте ли кои сме?
За Му и Ро-Ро е забранено, ясно ли е?!
Нищо ни няма на нас!
Проклятие! Къде е Титус, когато ни трябва?!
Трябват ни много хора!
Още ли не е разбрал къде му е мястото?!
Титус…
Аз… Аз…
Батко Титус…
Не ги пускайте вътре! Защитавайте бариерата, докато нашите се върнат!
По дяволите, това няма край!
Титус… Той се крепи на последните си сили,
които Шехерезада му даде.
И тази сила… Ако тази негова сила беше наша сега…
Прости му, Майрон.
Животът му беше твърде кратък.
Затова сега не може да реши какво точно иска да защити.
Ти знаеш, че защитаваш семейството и приятелите си.
Правя всичко за империята Рем.
Матал Могамет вероятно прави това заради магьосниците си.
Но животът на Титус е толкова кратък!
Едва наскоро откри хора,
с които би искал да прекара остатъка от времето си.
Надявам се само, че ще намери своите отговори.
Какво има, батко Титус?
Наистина съм жалък.
Сякаш само аз ще умра.
Просто в този момент
повече ме е страх от това, че не съм постигнал нищо.
Толкова много хора ми подариха добротата си…
Батко Титус, да отидем заедно!
Искам да дойда с теб и да ти помогна да постигнеш желанията си.
Марга…
Ти изобщо не си жалък!
Не можеш да избереш, защото всички са ти еднакво скъпи.
Хората, които срещна тук… Всичките ги обичаш еднакво, нали?
Аз мисля, че това е прекрасно!
Марга… - Знаеш ли, че когато съм с теб,
светът около мен сякаш блести по-ярко?
Когато учим и играем заедно,
когато ми четеш, когато се храним…
Всички тези мънички неща, дори и заспиването нощем.
Вярвам, че трябва и е хубаво да ценим всичко това.
Но, Марга, аз не искам ти да си отидеш.
Ще се справя!
Ако живея, но не правя това, което искам,
светът просто няма да е истински.
Ще е същото като да не съществуваш!
Животът е чудесен, дори и да е кратък!
Моля те, вземи и мен.
Заведи ме там, където искаш да сбъднеш желанията си!
Толкова си пораснала.
Такова дете съм!
Да, аз живях малко повече от година…
Ти имаш много повече опит от мен.
Унищожи ги… Унищожи гоите!
Убий ги! Всичките… Убий ги!
Защитаваш това момиче от моята сила
чрез проста светлина?
Защо я защитаваш?
Светът ще бъде по-добър без такива като нея.
Директоре, аз ви харесвах.
Искахте да ме защитите, дори това да настрои Рем срещу вас.
Ти си мой другар. Ние сме от един и същи вид.
Но с гоите не е така. Не можем да оставим гоите така.
Не е вярно! Не съм като вас.
Нито пък съм като Марга или Шехерезада.
Въпреки това, ценя всички ви!
Цениш ни, а? Някога и аз си мислех същото.
Някога исках да спася хората, които не притежават магия.
Може би тогава бяха най-щастливите ми времена…
Но хората се променят.
За тях не е възможно да живеят
наравно с останалите.
Едните винаги ще се опитват да потъпчат другите,
покварявайки душите и сърцата си.
Да… За тях няма никакво значение
колко много ги цениш!
Директоре, не гледайте толкова тъжно на нещата.
Осъзнайте истината!
Всъщност вие не мразите гоите.
Мразите единствено съдбата си.
Бил сте роден без силата
да промените живота си и този на близките си.
Ето това мразите!
Тишина!
Какво правиш? - Смятам да ви спася!
Това ще спре възпроизводството на черните джинове
и Аладин и Шехерезада няма да страдат на бойното поле.
Ще защитя и жителите на петия квартал!
Батко Титус!
Това е… последното и най-добро нещо, което мога да направя!
Стига!
Титус!
Как? Как е възможно да се изправиш
срещу такава могъща сила сам?
Тялото на Титус съдържа огромно количество енергия,
която аз му дарявах през последните 14 години.
Ако използва най-могъщата анормална магия…
Ако направи това, животът му…
Помощ! Студено ми е… Тежко е.
Спрете! Моля ви, не убивайте детето ми!
Спряха да събират енергия?
Някой ги е спрял. - Слава богу!
Изчезнаха?
Прости ми, Титус…
Явно те не се нуждаят от мен повече.
Работили са независимо от мен.
Още енергия ли ви трябва? Защо?
За какво ви е да създавате още черни джинове?
Черните негативни емоции…
Кой си ти, там в онази тъмнина?
Най-накрая се срещаме, татко.
Тези хора долу все още са живи и здрави.
Тогава чия енергия бе тази,
която ни помогна да се свържем с баща си?
Магнощад сигурно е имал в запас достатъчно енергия,
която да използва наместо хората в подземието.
Толкова голяма черна мощ, събрана в такова малко кралство.
Енергия, която е продължила да се трупа…
Впечатляващо!
Бяхте предвидила това, нали, господарке Гьокуен?
Не. Хората в този свят
сами го направиха възможно да се случи.
Толкова много хора избраха
да се отрекат от Великия поток.
О, татко! От колко много време желаех да те срещна!
Как желаехме да те срещнем!
Воден от своите медиуми, нека ръката ти да докосне земята!
И този свят…
Отново ще види как изгрява Черното слънце,
точно като в Алма Торан.
Най-прекрасната гледка!
Невъзможно! - Какво става, Аладин?
Дори да спрем войната
и черните джинове, то може да сложи край на всичко!
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2014
Случи се да се срещнем
в този цветен свят.
Наистина ли е просто съвпадение?
Макар да не мога толкова лесно
да повярвам в съдбата,
искам да живея в твоята мечта.
Утре ще има усмивки
и може би сълзи,
но нека да няма "Съжалявам!".
Знам, че ще бъдеш там, до мен.
Затова си пожелавам да остана силна!
Вероятно ще има много обрати,
но защо това трябва да ни плаши?
Завинаги и винаги с теб
ще продължим по своя път.